-Tidigare i "Gotham"... -Lycka till, polischef Essen.
Välkommen tillbaka, Jim. Jag vet inte hur du lyckades, men det gläder mig.
Ibland är det rätta sättet det fula sättet.
Sex patienter har rymt från Arkhams mentalsjukhus.
-Barbara Kean var en av dem. -Herregud.
Världen ser kriminella galningar. Jag ser begåvning.
Gotham skulle vara i ert våld.
"Jag ber dig, min son. Välj lycka."
"Såvida du inte känner ett kall. Ett sant kall."
Herr borgmästare, vill ni veta vad jag är?
-Då ska jag berätta det. -Snälla.
Jag är en ivrig student av mänsklig natur.
Vi är en fascinerande paradox.
Så intelligenta, ändå så dumma. Så modiga, ändå så ängsliga.
Det här är till exempel en glasburk. Inuti finns en hårig spindel.
En tarantel, antar jag.
Snart ska jag öppna luckan till din låda-
-och släppa in spindeln.
-Sen ska jag stänga. -Nej, nej!
Det är alternativ A.
Alternativ B: Du pratar med din söta sekreterare på telefon-
-och säger att du har flytt med en kvinna och skickar instruktioner.
Väljer du alternativ A eller B?
Alternativ B, snälla.
Telefonen, självklart. Det ligger i människans natur.
Ser du? Det finns ingen spindel.
Men om du inte gör som jag säger lär du önska att det fanns en.
-Varför gör du så här mot mig? -Gör mig inte irriterad.
Du ingår i den stora prövningen, den stora utrensningen.
Monster är på väg, herr borgmästare.
Monster kommer att rensa staden-
-med blod och eld.
Vad fan är det här?
"Var är borgmästaren? Vem är älskarinnan?"
Ingen bryr sig om vem han ligger med.
Ni kan bättre än så här. Ge er ut och ge mig rubriker för fan!
Herregud!
Perfekt. Nästa!
Mr X.
Lite till höger. Det där blir bra.
Perfekt.
Vad ska vi göra med han som blev över?
Åh! Jag vet.
Aaron, kan du vara så snäll?
MANIAX.
Det är en rubrik.
Ni vet vad det här handlar om.
För 48 timmar sen rymde sex farliga intagna från Arkhams mentalsjukhus.
I går bröt sig fyra av dem in i Yellens skeppsvarv-
-tog sju arbetare och slängde ner dem för Gotham Gazettes tak.
Vi har inga ledtrådar om personerna bakom fritagandet.
Nu tar Jim Gordon över. Jim.
Det här är de vi letar efter.
Jerome Valeska, 18 år: modermördare.
Arnold Dobkins: schizofren, giftmördare, våldtäktsman.
Aaron Helzinger: dödade hela sin familj med sina bara händer.
Robert Greenwood: dödade och åt ett dussintal kvinnor.
Barbara Kean: dödade sina föräldrar.
Vi jobbar i grupper om fyra. Jag delar ut arbetsuppgifter.
Alvarez är min koordinator. Några frågor?
Då sätter vi igång.
Bra jobbat i går, mina herrar. Nu vet hela stan vad ni heter.
Bravo. Vi ger oss själva en applåd.
Nu när vi har Gothams uppmärksamhet ska Maniax göra en storartad entré.
-Var det inte det vi gjorde? -Det var uvertyren.
Nu är publiken dämpad och förväntansfull.
-Ridån går upp... -Vad händer sen?
Sen konfronterar vi Gothamborna med deras mest primära rädsla.
Vi berövar dem på allt som de håller heligt.
Vad händer sen?
Sen erbjuder vi dem frälsning.
Sen är de våra.
-Då sätter vi igång. -Tålamod.
Först måste ni lära er lite scenteknik.
-Scenteknik? -Ni ska vara med i tv.
Ni måste ha stil. Dobkins säg: "God afton, mina damer och herrar."
God afton, mina damer och herrar.
Gör det igen med ett leende.
God afton, mina damer och herrar.
Du.
God afton, mina damer och herrar!
Inte illa. Hotfullt och auktoritativt.
Glöm det.
Jerome.
Mina damer och herrar, god afton!
Väldigt bra. Pojkaktigt charmigt.
Skrattet är fantastiskt. Använd det.
Nu är det min tur.
Jag är glad att ni två kommer överens.
Vi är upptagna, så kan ni lämna borgmästaren i fred?
-Vi är uttråkade. -Varför får bara killarna ha kul?
Er tid kommer. Det har jag ju sagt.
-Ni har väl inte dödat honom? -Jag tror inte det.
-Nej, han lever. -När?
När kommer min tid?
Snart. Väldigt snart.
Berätta om James Gordon.
Vad vill du veta?
Det är svårt att fatta. Min far smög ner hit i åratal utan min kännedom.
Då är vi två.
Vänta. Vi tänker på saken.
-Vill ni verkligen sätta på den där? -Ja.
Har ni tänkt igenom saken?
Pappas research om Wayne Enterprises finnas i datorn.
Jag har letat efter en rykande pistol.
Pistoler är för vuxna, eller hur?
Det är en metafor, Alfred. Inte ett argument.
Här är den.
Det funkar!
Vad gör du, Alfred! Sluta!
Vad gör du? Sluta!
Den är förstörd! Vad är det med dig?
-Varför gjorde du så? -Det var nödvändigt.
Det var nyckeln till Wayne Enterprises.
Allt som jag har kämpat för, allt som pappa kämpade för är borta!
Om jag visste om det här hade jag aldrig hjälpt er.
Se er omkring. Massor av blod.
En skottsäker väst med två kulor i.
Pistoler, vapen!
Det som finns i datorn dödade er far.
Jag vill inte se er gå samma öde till mötes, master Bruce.
Jag försöker beskydda er.
Jag försöker se till att ni är trygg.
-Försvinn härifrån. -Jag vet att ni är upprörd...
Försvinn härifrån och kom aldrig tillbaka. Förstår du mig?
Du har fått sparken.
Visst, master Bruce. Som ni önskar.
Tjusigt!
-Ge tillbaka det. -Jag såg det först.
Nej, det gjorde du inte. Ge tillbaka det.
Ta det då, din lilla snorunge.
Dina samurajkunskaper är utmärkta, Greenwood San.
Men de är ingenting i jämförelse med mig.
Förbered dig på att dö!
Nu räcker det! Jag sa...
Jag försökte stoppa dem.
Vi är ett team, pojkar. Vi slåss inte mot varandra.
Ja, vi är ett team, pojkar.
-Och jag är kaptenen. -Min fots kapten.
Jag har mördat ett dussintal kvinnor och terroriserat staden.
Vad har du gjort? Styckat din mamma?
Alla måste börja någonstans.
Jag har en vision, ambition och intelligens.
Du är bara en knäpp gammal kannibal.
Hur många kan du äta innan du blir gammal?
Jag kan äta en till.
Vi måste lösa det här en gång för alla.
-Ni känner tll den här leken, va? -Jag älskar den.
Vem vill börja?
Damerna först.
Greenwood, vad är hemligheten bakom bra komedi?
Tajming. Vad är mod?
När man jobbar bra under press. Och...
Vem är chefen?
Jag är chefen.
Ja, det är du, Jerome. Det är du.
Arigato, sensei!
Fyra galningar och Barbara? Du har otur, du.
Jag sa ju att det civila livet var bättre.
Ja, det gjorde du. Det är därför jag är här.
-Vad gör du här? -Jim, du minns väl Scotty - min tjej.
-Fästmö. -Just det, fästmö.
Scotty, fint att se dig.
-Slappna av. Vi bara pratar. -Han vill att du kommer tillbaka.
Han har inte frågat någonting. Vi bara småpratar.
Är du här bara för att småprata?
Nej, hon har rätt. Jag behöver din hjälp.
Vi har ont om folk. Du kanske...
Han har ett liv. Han kommer inte tillbaka.
Älskling, jag säger nej till honom. Men det är som hon säger.
-Jag har ett liv. -Jag fattar.
Jag är glad för din skull.
Det var bara en tanke. Önska mig lycka till.
Jim, en sista tanke från farbror Harvey.
-Maniax dödade folk från varvet, va? -Ja, Yellens skeppsvarv.
Varför där? De kunde ha valt vilka som helst.
Men galningarna valde skeppsvarvet. Jag undrar varför.
Fint att se dig. Scotty.
-Jag ringer tillbaka. Polischefen! -Ge mig bra nyheter.
Harvey kommer inte tillbaka.
Men han uppmärksammade mig på något.
Maniax stal en tankbil från skeppsvarvet i går.
-Varför rapporterades det inte? -De har över 100 fordon.
Det tog ett tag att spåra alla. En tankbil full med bensin är borta.
-Har du någon nummerplåt? -Ja, och ett signalement på fordonet.
-Jag är glad att du är tillbaka. -Jag med.
Jag önskar att jag kunde säga samma sak om Bullock.
-Han är polis. Han föddes till polis. -Inte längre.
Han är lycklig. Jag kunde inte förmå mig att pusha honom.
Funderar du någonsin på att lämna kåren?
-Nej, gör ni? -Jag gjorde det länge.
-Men inte längre? -Jag har sett gamla, korrupta män...
...köpa sig till det här jobbet och kasta bort det.
Inte jag, Jim. Inte jag.
-En ny dag är här. -Absolut.
Det har varit en ära att tjäna er och er familj, sir.
Tack.
Om du behöver referenser ställer jag gärna upp.
-Är det där allt du tar med dig? -Det är allt jag har, sir.
Dåså...
Jag måste ge mig av. Jag har ett tåg att passa.
Hej då, sir.
-Hej då, Alfred. -Ursäkta, sir?
Jag sa hej då.
Hej då, sir.
Vad skådar mitt norra öga? Något som är...
...gult.
Heja Gotham!
Vi ska vinna, vi ska ta dem, vi ska göra köttfärs av dem!
Heja Gotham!
Hej, miss Kringle.
Hej, mr Nygma.
-Hur har din dag varit? -Bra.
En fråga.
Ja?
Visste du att husflugor surrar i tonart F?
Nej, det visste jag inte.
Okej.
Dåså... Hej då.
Helvete. Vi kom överens om att du skulle bjuda ut henne.
Nej, vi kom överens om att tänka på saken.
Men hon gillar inte dig.
Hon kanske skulle gilla mig. Har du tänkt på det?
Hon kanske skulle gilla mig.
Jag är självsäker. Damerna älskar det.
Nej, hon kommer inte att gilla dig.
Det kommer hon inte. Försvinn.
Försvinn!
Hej.
Vi har lokaliserat den stulna bilen i Yeavely Park.
Det stod mellan er och pensionärsbingo.
Vi valde den yngre generationen.
Ungdomen vann. Jag är ledsen.
Ge mig ett O!
-Jag sa: "Ge mig ett O!" -O!
Ge mig ett N. Ge mig ett O.
Vad blir det?
Gör det!
Är ni redo?
Det här är så pinsamt.
Har någon eld?
Jag har.
Ta det lugnt, grabbar. De kan inte beskjuta bussen.
Skjut inte!
Aaron, Greenwood - starta bilen.
Vi ska grilla lite.
Tänd på!
Jag vill hem!
Mår alla bra?
Vem hjälpte er att fly? Du måste prata förr eller senare.
Jag är ett offer här. Jag blev bortförd.
-Av vem då? -Jag måste få någon form av garanti.
Jag förstår att du bara försökte skydda mig.
Men du kan inte stoppa mig från att fullfölja min fars arbete.
Jag vet det nu.
Jag vill inte att du åker, Alfred.
Men antingen är du med mig eller emot mig.
Om du är emot mig har jag inget val.
Jag är med er, master Bruce. Det har jag alltid varit.
Men det ni gör är rena självmordet.
Ni är för ung, ni är inte redo.
Gör mig redo.
Du har levt ett farligt liv och du överlevde.
Så lär mig. Lär mig att göra samma sak.
-Jag gör vad som krävs. -Det har ni sagt förr.
Det var tidigare. Nu vet jag sanningen.
Jag vet vad jag måste göra.
Jag kan till och med gå tillbaka till skolan.
Till och med det?
Om jag går med på att hjälpa er och gör er redo-
-måste ni göra exakt som jag säger utan undantag. Är det uppfattat?
Uppfattat.
Men i gengäld måste du laga datorn.
Laga den? Hur ska jag kunna göra det?
Det är inte mitt problem Det var inte jag som hade sönder den.
Hög kaliber, hög hastighet.
Man sköt från avstånd.
-Skytten kunde sin sak. -Vem, för fan?
Varför cheerleaders? Vad är motivet? De bad inte ens om en lösensumma.
De vill skapa rubriker och masspanik.
Det har de lyckats med.
Kolla om vi kan identifiera kulan. Vi kan ha tur.
-Hur är det? -Bra.
-Jag älskar dig. -Detsamma.
Gin och tonic, tack. Is och citron.
-Fint ställe. -Ja, det är det.
-Har ni varit här förr? -Jag är stammis.
Så ni är härifrån.
Känner jag inte er?
-Gör ni? -Ja.
Ni är mr Fox, vetenskapskillen från Wayne Enterprises.
Det stämmer.
Alfred Pennyworth. Unge master Bruces förmyndare.
Ja!
Vilken tillfällighet att jag stötte på er.
Jag tänkte precis på er.
Okej, mr Pennyworth. Jag nappar. Vad tänkte ni på?
Kalla mig Alfred.
Kalla mig Lucius.
Lucius.
Jag kände en kille som hette Onslow i Isle of Dogs i östra London.
En lurig liten skojare. Jag litade aldrig på honom.
En dag kom han fram till mig-
-och bad mig att göra honom en liten tjänst.
Det spelar ingen roll vad det var, men tyvärr gick jag med på det.
Men jag var rak mot honom.
Jag sa: "Om du lurar mig"-
-"kommer jag att klyva dig som en kipper."
Han svor på sin mors grav att han inte skulle lura mig.
Men det gjorde han förstås. Han lurade mig.
Så jag klöv honom. Som en kipper.
Vad är en kipper?
Det är en slags rökt fisk.
Det är gott med ägg och rostat bröd till frukost.
Men det jag lärde mig av Onslow är följande:
Det finns två typer av människor.
De som man kan lita på och de som man inte kan lita på.
Det håller jag med om.
Vilken typ är du?
Båda människotyperna skulle ge samma svar.
Exakt.
Däri ligger problemet, Lucius.
Jag måste anförtro dig något. Men jag måste veta att du går att lita på.
Jag kanske borde tacka nej till ditt förtroende.
Jag gillade inte det där med fiskarna.
Det var du som skapade den här röran-
-när du sa till master Bruce att hans döde pappa var en stoiker.
Precis. Det är det som är problemet.
Jag har ingen annan att vända mig till. Jag måste anförtro dig.
-Jag förstår. -Gör du?
Jag vill att det här är glasklart.
Om det visar sig att jag inte kan lita på dig...
...svär jag på min mors grav att du, min gamle gosse...
...är en död man.
Jag har bara bra intentioner när det gäller Bruce Wayne.
En till gin och tonic, tack.
Och vad den här unge mannen dricker.
Kan du laga datorer?
Alvarez!
Säg till vapenteknikerna att vi har en kula åt dem.
-Gordon. -Hej, Jim. Det är Barbara.
Hej, Barbara. Hur mår du?
Jag? Strålande. Hur mår du?
-Bra. Något nytt? -Mr Cool.
-Du måste vara arg på mig. -Lyssna.
Om du anger dig själv kan jag hjälpa dig.
Hur, Jim? Genom att föra tillbaka mig till Arkham? Knappast.
-Du är sjuk. -Givetvis.
Allt är jämt mitt fel. Så typiskt.
Lyssna på mig. Jag känner dig, Barbara.
Du är en bra, snäll kvinna. Det här är inte du.
Du får mig alltid att skratta.
Hur ser jag ut?
Jag måste prata med polischef Essen. Det är akut.
-Chefen. -Ja.
Jag hörde att du letade efter oss.
Vad i helvete!
Barbara! Rör dig inte ur fläcken!
Du har fel om mig, Jim.
Jag försökte säga det till dig, men du lyssnar aldrig.
-Jag lyssnar nu. -Naturligtvis gör du det. Nu...
Kom igen. Vi pratar igenom det här.
Det är för sent för det.
Aaron, det räcker.
Jag är inte sjuk, jag är fri, men det förstår inte du.
Jag skulle kunna förklara, men du borde nog jobba.
Vem vet vad som gick fel medan du var borta.
Nej, snälla!
Vilken sjujäkla första vecka ni har.
Jag önskar att jag kunde säga att det kommer att bli bättre för er.
Men det kommer det inte.
Kom hit upp med kameran. Du får en bättre vinkel av rummet.
-Varför gör ni det här? -För att styra världen.
Men vi nöjer oss med några döda poliser och lite bra PR.
-Jag bara skämtade. -Jag fattar. Du är bara galen.
Galen?
Se på mig. Du ser att jag inte är galen.
Väldigt snart, lille man, kommer du att vara död.
Världen fortsätter utan dig.
Då är du ingenting. Ingen kommer ens att minnas ditt namn.
Nej, där har ni fel, gamla dam.
Vi kommer att sätta vår prägel på staden.
Vi kommer att spridas som ett virus.
-Vet du varför? -Inget smittar som skratt.
Min replik.
Inget smittar som skratt.
Det där var trevligt. Gör om det.
Det kommer att lämna ett märke.
Där fick du mig.
Nu är det min tur.
-Lee! -Jim!
-Är du skadad? -Nej, jag gömde mig på mitt kontor.
-Var befann du dig? -Barbara lurade iväg mig.
Essen!
Håll ut.
Chefen, stanna kvar hos mig. Andas.
Det är en ny dag, Jim.
Den är verkligen trasig.
-Jag har en hel del frågor. -Det kan jag tänka mig.
-Berättade min far allt för dig? -Gud, nej.
Din far var en privat man. Han var tvungen att vara det.
Jag hjälpte till med tekniska tillgångar som den här datorn.
-Vet du vad som finns på den? -Nej, jag ville inte veta.
-Kan du laga den? -Jag tror det.
Men det kommer att ta lite tid.
Tack för din hjälp.
Jag älskade din far. Jag ångrar att jag aldrig sa det till honom.
Jag ångrar att jag inte hjälpte honom mer.
Ge mig lödkolven.
-Master Bruce. -Vad är det, Alfred?
Hur är det med er, mr Nygma?
Två värktabletter åt er.
-Gordon! -Bruce.
Jag hörde nyheterna. Jag var rädd att något hade hänt dig.
-Jag är väldigt lättad. -Jag med.
Sist vi sågs var jag väldigt hård mot dig.
Jag vill be om ursäkt.
Du har varit en väldigt bra vän.
Hon var en bra kvinna.
En bra polis.
Det är fint att se dig, men du behöver inte.
Vi pratar inte om det.
Vi är som vi är. Det är ingen idé att kämpa emot.
-Vad sa Scotty? -Hon kommer att förstå. Eller inte.
Ni måste se det här.
Jag rapporterar från GCPD-massakern.
Vi har kommit över videomaterial filmat av en av övergriparna.
Jag vill varna för väldigt starka scener.
Hej, Gotham City! Vi är Maniax.
Jag heter Jerome och bestämmer över vårt lilla gäng.
Vi är här för att sprida vishet och hopp.
Vissa vet inte hur man uppför sig.
Ni är alla fångar.
Det ni kallar sundhet är bara ett fängelse i era sinnen-
-som hindrar er från att se att ni är små kuggar-
-i ett gigantiskt, absurt maskineri. Vakna!
Varför vara kugge? Var fria som vi.
Precis som jag. Le!
Dags att dra.
Men oroa er inte. Vi kommer tillbaka snart.
Håll i hatten, för vi har bara börjat!